Bare rolig, jeg gør dig ikke noget.
Du skal bare køre mig til...
USA GRÆNSEKONTROL
Et biluheld?
Jeg vil give dig 500 dollar for den jakke.
Må jeg se pengene?
Var det et færdselsuheld?
Ja.
- Giv mig pengene. - De er lige her. Giv mig jakken.
Giv ham pengene i hånden.
Lad mig så få den.
Giv mig også den øl.
Hvad vil du give for den?
Giv ham nu bare den øl, Brian.
Medicin?
APOTEK
VATKUGLER
Er der noget nyt om de køretøjer?
Jeg har opsporet alt, jeg kunne.
Køretøjerne tilhører afdøde personer.
Ejeren af Broncoen har været død i 20 år. Skal jeg undersøge den mexicanske?
Nej, lad bare være... Her er denne måneds regninger.
Ham narkoagenten ringede igen. Vil du ikke snakke med ham?
Jeg vil helst holde mig fra ham.
Han tager derud igen. Han spurgte, om du ville med?
Det var da pænt af ham.
Vil du fortælle Loretta, at jeg er taget til Odessa for at besøge Carla Jean Moss?
- Selvfølgelig. - Jeg ringer til hende, når jeg er fremme.
Hvis jeg ringede til hende nu, ville hun sikkert overtale mig til at komme hjem.
- Skal jeg vente, til du er taget af sted? - Ja.
Du skal jo ikke lyve mere end højst nødvendigt.
Hvad er det nu, Torbert siger om sandhed og retfærdighed?
"Dagligen helliger vi os på ny." Noget i den stil...
Jeg må vist hellige mig to gange om dagen.
Måske endda tre gange før det er forbi...
Hvad pokker?
Sherif?
Har du tjekket din last for nylig?
En af stropperne er gået af.
- Hvor mange af dem havde du med? - Jeg har ikke tabt nogen, sherif.
- Kunne du ikke have taget en varevogn? - Har ingen varevogn med firehjulstræk.
Vil du notere mig for det her?
Se nu bare at forsvinde.
Det var næppe denne fremtid, du forestillede dig, -
- da du fik øje på de penge?
Bare rolig. Jeg er ikke manden, der er efter dig.
Det ved jeg godt.
- Jeg har set ham. - Du har set ham?
Og du er ikke død?
Hvad er han for en fætter? Den ultimative skiderik?
- Sådan vil jeg ikke beskrive ham. - Hvordan vil du så beskrive ham?
Jeg ville nok kalde ham manden uden humor.
- Han hedder Chigurh. - Sugar?
Chigurh. Anton Chigurh.
- Ved du, hvordan han fandt dig? - Ja.
- Den hedder en transponder. - Det ved jeg. Han finder mig ikke igen.
- Ikke på den måde. - Ikke på nogen måde.
- Det tog mig tre timer. - Jeg har også været immobil.
Nej. Du forstår ikke.
- Hvad laver du? - Jeg er pensioneret.
- Hvad lavede du? - Jeg er svejser.
- Acetylen, jern, tin? - Hvad som helst, bare det smelter.
- Støbejern? - Ja.
- Jeg mente ikke hærdet stål. - Det sagde jeg heller ikke.
- Tungmetal? - Hvad sagde jeg lige før?
Var du i Vietnam?
Ja, det var jeg.
Det var jeg også.
Er vi så venner af den grund?
Du må give mig de penge.
Jeg har ikke andre grunde til at beskytte dig.
Det er for sent. Jeg har brugt dem.
Halvanden million på ludere og whisky. Resten ødslede jeg bare op.
Hvordan kan du vide, han ikke er på vej til Odessa?
- Hvorfor skulle han tage til Odessa? - For at dræbe din kone.
Måske er det ham, der burde være bekymret?
- Bekymret for mig. - Det er han ikke.
Du er ikke skabt til dette.
Du er bare en fyr, som tilfældigvis fandt de køretøjer.
Jeg bor på den anden side af floden. På Hotel Eagle. Carson Wells.
Ring til mig, når du fået nok. Du kan endda få lov at beholde lidt af pengene.
Hvis jeg ville slå en handel af, burde jeg vel gøre det med Chigurh?
Nej, du har ikke forstået det. Ham kan du ikke forhandle med.
Selv om du gav ham pengene, ville han slå dig ihjel, fordi du havde været besværlig.
Han er en besynderlig mand. Man kan nærmest kalde ham principfast.
Principper som overgår penge og narko eller andet i den stil.
Han er ikke ligesom dig.
Han er ikke engang ligesom mig.
Han snakker ikke lige så meget som dig. Den ros skal han da have.
- Tak, fordi du ville komme, Carla Jean. - Jeg ved ikke, hvorfor jeg gjorde det.
- Jeg ved jo ikke, hvor han er. - Har du ikke hørt fra ham?
Nej, jeg har intet hørt fra ham.
- Ville du sige, hvis du hørte noget? - Det ved jeg ikke.
- Han behøver ikke problemer fra din side. - Jeg har ikke problemer med ham.
- Hvem har han så problemer med? - Nogle ganske slemme personer.
De personer vil dræbe ham, Carla Jean. De giver ikke op.
Det vil han heller ikke. Det har han aldrig gjort.
Han giver sig på alle.
Kender du Charlie Walser, som har det sted ude ved Sanderson?
Ved du, hvordan han slagtede kvæg? De fik en kølle lige her.
Blev hængt op og fik halsen skåret over.
Charlie har hængt en op og er klar til at tømme den, men så vågner den.
300 kg pissesur kreatur, hvis jeg må være så fri.
Charlie tager geværet for at skyde den satans ting.
Men det strejfer kun. Kuglen rikochetterer og rammer Charlie i skulderen.
Den dag i dag kan Charlie stadig ikke benytte sin højre arm.
Pointen er, at selv mellem slagtekvæg og slagter, er udfaldet ikke givet.
Når Llewelyn ringer, så sig til ham, at jeg nok skal bringe ham i sikkerhed.
Men nutildags slagtes kvæg jo på en ganske anden måde.
Man bruger en luftbøsse, som skyder en sten ind i hjernen og straks suger den ud igen.
Dyret aner ikke, hvad der skete.
- Hvorfor siger du det til mig? - Det ved jeg ikke.
Mine tanker er på langfart.
Hejsa, Carson.
Vi går ind på dit værelse.
Du behøver ikke at gøre det.
Jeg er kun en lykkeridder. Jeg kunne vel bare tage hjem?
- Hvorfor skulle jeg lade dig gå? - Fordi du ville få noget ud af det.
En hæveautomat med 14 af de stærke i.
Derefter går alle bare sin vej.
En hæveautomat...
- Jeg ved, hvor tasken er. - Så havde du haft den på dig.
Jeg fandt den ved flodbredden. Jeg ved, hvor den er.
- Jeg ved noget bedre. - Hvad er så det?
- Jeg ved, hvor den vil ende henne. - Hvorhenne?
Den bliver bragt til mig og lagt ved mine fødder.
Det ved du ikke med sikkerhed. Om tyve minutter kunne den være her.
Jeg ved det med sikkerhed. Og ved du, hvad der nu vil ske, Carson?
Du burde forholde dig til din situation. Det havde været mere værdigt.
Du kan rende mig.
Okay. Lad mig stille dig et spørgsmål.
Hvis den forskrift, du fulgte, bragte dig hertil... -
- hvilken gavn havde du så af den?
Har du nogen anelse om, hvor sindssyg du er?
Hentyder du til denne samtale?
Jeg hentyder til dig.
Du kan jo få pengene, Anton.
- Hallo? - Ja?
Er Carson Wells der?
Ikke på den måde, som du hentyder til.
Du må nok opsøge mig.
Hvem er det?
Du ved godt, hvem det er.
- Du bør snakke med mig. - Det har jeg ikke behov for.
Det har du vist.
- Ved du, hvor jeg er på vej hen? - Hvorfor skulle det bekymre mig?
Jeg ved, hvor du er.
Jaså, hvor er jeg?
Du er på hospitalet, men der er jeg ikke på vej hen.
Ved du, hvor jeg er på hen?
- Ja, jeg ved, hvor du er på vej hen. - Okay.
Men der er hun ikke.
- Det gør ingen forskel, hvor hun er. - Hvorfor tager du så derop?
Du ved vel godt, hvordan det hele ender?
Nej.
Jo, det gør du vist. Så her er mit tilbud.
Hvis du giver mig pengene, skåner jeg hende.
Ellers må hun stå til regnskab. Ligesom dig.
En bedre aftale får du ikke.
Jeg vil ikke sige, du kan redde dig selv. Det kan du nemlig ikke.
Ja, jeg skal nok give dig noget.
Du bliver en ganske særlig sag for mig. Mig behøver du ikke at lede efter.
- Motellet i Del Rio? - Ja.
Ingen af de tre havde legitimation, men de er efter sigende mexicanere.
De var mexicanere.
Det er så spørgsmålet. Hvorvidt de holdt op med at være det? Og hvornår?
Javel.
- Forhørte du dig om den cylinderlås? - Ja, den var blæst ud.
- Vil du køre derud? - Nej, de døde vist af naturlige årsager.
- Hvordan det, sherif? - En naturlig død i deres erhverv.
Det er jo den rene krig. Jeg kan ikke kalde det andet.
Hvem er de mennesker?
I sidste uge fandt de et par i Californien, der udlejede værelser til ældre personer.
Dræbte dem. Begravede dem i haven, og hævede deres pension.
Først torturerede de dem. Jeg ved ikke hvorfor.
Måske var fjernsynet i stykker?
Og det fortsatte indtil... nu citerer jeg:
"Naboer blev alarmeret, da en mand stak af fra ejendommen kun iført et hundehalsbånd."
Den slags kan man ikke opdigte. Du kan selv prøve.
Men det var, hvad der krævedes, før nogen blev opmærksomme.
At der var grave i baghaven blev ikke bemærket.
Det er i orden. Sommetider griner jeg også.
Meget andet kan man ikke gøre.
Sig mig lige...
Hvem tror du, der slipper gennem her og ind i USA?
Det ved jeg ikke. Amerikanske statsborgere?
Visse amerikanske statsborgere. Og hvem bestemmer det?
- Det gør du vel? - Korrekt. Og hvordan gør jeg det?
- Det ved jeg ikke. - Jeg stiller spørgsmål.
Er svarene fornuftige, slipper de ind. I modsat fald må de blive ude.
- Er der noget uklart ved det? - Nej, sir.
Så spørger jeg atter: "Hvorfor er du her uden tøj?"
Jeg har da jakke på?
Tager du fis på mig? Tag ikke fis på mig!
- Gør du tjeneste? - Nej, sir. Jeg er veteran.
- Vietnam? - Ja, sir. To ture.
Hvilken gruppe?
12. Infanteribataljon. 7. august 1966 til 2. juli 1968.
- Wilson! - Ja, sir?
Få nogen til at hjælpe denne mand.
- Hvordan klarer støvlerne sig? - Glimrende, men jeg mangler alt andet.
- Kommer der tit folk herind uden tøj på? - Nej, sir. Det er usædvanligt.
- Hun vil ikke snakke med dig. - Jo, det vil hun.
- Ved du, hvad klokken er? - Det rager mig, og du lægger ikke på!
- Llewelyn? - Hejsa.
- Hvad skal jeg gøre? - Ved du, hvad der sker?
Nej, sheriffen fra Terrell County var her.
- Hvad sagde du til ham? - Hvad kunne jeg sige til ham?
Du er såret, ikke?
Hvorfor siger du dog det?
Det kan jeg høre på dig.
Du skal møde mig på Desert Sands motel i El Paso.
- Så får du pengene og en flybillet. - Jeg vil ikke lade dig i stikken.
Men hvis du er væk, og jeg ikke har pengene, kan han ikke røre mig.
Men jeg kan sgu røre ham. Bagefter mødes vi.
Hvad skal jeg stille op med mor?
- Hun skal nok klare sig. - Vil hun klare den?
Jeg har kræft!
Ingen vil genere hende.
Hvem er du?
- Mig? - Ja.
Jeg er ubetydelig.
Han gav mexicanerne en modtager.
Han mener... han mente, at jo flere folk, der...
Det er tåbeligt. Man vælger et enkelt, nyttigt redskab.
Javel. Vil du skyde mig?
Det kommer an på...
Kan du se mig?
Jeg har altid vidst, det ville ende sådan. Jeg forudsagde det for tre år siden.
- Vi har ikke engang været gift i tre år. - Jeg sagde det højt og tydeligt dengang.
Og her er vi nu. Det er 33 grader varmt.
Jeg har kræft. Og for at det ikke skal være løgn, er man også blevet hjemløs.
Vi skal til El Paso i Texas. Ved du, hvor mange mennesker jeg kender dernede?
- Nej. - Så mange.
- Jeg kan ikke finde mine piller. - Jeg lagde dem i, mor.
- Men jeg kan ikke finde dem. - Jeg lagde dem i den der.
Bliv nu bare her, så henter jeg billetterne.
Skal jeg hjælpe Dem med bagagen?
Der findes altså stadig en gentleman i Texas? Mange tak.
- Jeg er gammel, og jeg er ikke rask. - Hvilken bus skal De med?
Vi skal til El Paso. Spørg mig ikke hvorfor.
Man ser sjældent en mexicaner med jakkesæt.
Skal De til El Paso? Hvor skal De bo?
- Hvordan går det, Carla Jean? - Var historien om Charlie Walser sand?
Hvem er Charlie Walser?
Detaljerne er jeg ikke helt sikker på. Men det er sandt, at det er en historie.
Sherif, vil du love mig noget?
Ja?
Hvis jeg siger, hvor Llewelyn er på vej hen, -
- lover du så, at det kun er dig, som tager hen og taler med ham?
Kun dig og ingen andre?
Ja, det lover jeg.
Llewelyn ville aldrig bede om hjælp. Det behøver han ikke, mener han.
Carla Jean, jeg gør ikke din mand noget. Men han har brug for hjælp.
Hvad er problemet?
Den skal nok få strøm.
- Er du herfra? - Alpine. Født og opvokset.
Værsgo.
- Hvilken lufthavn benytter I? - Lufthavn eller landingsbane?
- Lufthavn. - Tja, hvor skal du hen?
- Det ved jeg ikke. - Man sonderer altså bare terrænet?
Det har jeg også gjort.
Landingsbaner findes, men lufthavnen er i El Paso.
Men hvis du tager til Dallas, så slipper du for at skifte fly.
- Skal du ikke sætte dem på? - Følger de hønsebure med?
Hvad mener du?
- Hejsa, sportsmand. - Selv hej.
- Er du sporty? - Ja, sådan er jeg.
Jeg har øl på værelset.
Jeg venter på min kone.
- Det er altså derfor, du holder udkig? - Til dels.
- Hvad mere? - Hvad der nu måtte være på vej.
Ja, men det opdager man jo aldrig.
ØI! Det er hvad, der er på vej.
Jeg henter køleboksen, dit ægteskab er ikke i fare.
Nej tak, jeg ved, hvad øl fører til.
ØI fører til flere øl.
Ring efter politiet.
Jeres lokale politi. De er ikke på min frekvens.
- En kop kaffe inden hjemturen? - Var der ikke nogle penge?
Han havde lidt på sig. De fandt sikkert resten.
Det gjorde de vel. Selv om de havde travlt.
Det er også de skide penge.
Penge og stoffer.
Det ligger fandeme bag det hele.
Hvad vil det ikke ende med?
Hvis man for 20 år siden havde fortalt mig, -
- at børn i Texas ville gå rundt med grønt hår og ben i næsen...
Det havde jeg bare ikke troet på.
Det er tidender. Når først sæderne forfalder, følger alt andet efter.
Det er den bedrøvelige sandhed.
Men dog ikke det eneste.
Men det forklarer ikke din mand. Han er jo en rendyrket psykopat, Ed Tom.
- Han er vist ikke psykopat. - Hvad er han så?
Til tider er han nærmest et spøgelse.
Men han findes jo. Hans gerninger er bare ufattelige.
- Ja, han gør reklame for sig selv. - Det er noget af en underdrivelse.
Den ene dag skyder han portieren.
Den næste dag vender han tilbage og skyder en pensioneret oberst.
- Det er vanskeligt at fatte. - Vandrer bare tilbage til gerningsstedet.
Hvem kan dog finde på det? Hvordan garderer man sig mod den slags?
Kom godt hjem, Ed Tom. Ærgerligt vi ikke kunne hjælpe dig.
Pas på ryggen!
- Hvordan kunne du vide, det var mig? - Hvem skulle ellers køre i din bil?
Hørte du det? Du laver jo grin med mig.
Hvorfor tror du det? En af kattene hørte dig.
- Hvordan kunne du vide, det var min bil? - Det udledte jeg. Da du kom ind.
Hvor mange har du nu? - Katte? Aner det ikke. Adskillelige.
Det kommer an på, hvad du mener med "har".
Nogle af dem er delvist vilde, og andre er bare lovløse.
Hvordan har du haft det, Ellis?
Det kan du vel se. Men jeg må sige, at du ser ældre ud.
Jeg er ældre.
Jeg fik et brev fra din kone.
Hun skriver regelmæssigt til mig. Holder mig ajour med familien.
- Er der da noget nyt? - Hun fortalte, du ville holde op.
- Vil du have en kop? - Meget gerne.
Hvor frisk er den kaffe?
Jeg laver en frisk kande hver uge, også selvom der er noget tilbage.
Den mand, der skød dig, døde i fængslet.
Ja, i Angola.
Hvad havde du gjort, hvis han var blevet løsladt?
Det ved jeg ikke. Ikke noget. Det ville jo ikke gøre nogen gavn.
Det glæder mig at høre.
Jo mere tid man bruger på at gøre fortiden ret, -
- jo mere tid forsvinder der.
Efter et stykke tid må man bare lægge en årepresse på det.
Din bedstefar bad mig ikke om at blive vicesherif.
Loretta siger, du vil holde op. Hvordan kan det være?
Det ved jeg ikke.
Byrden er alt for stor.
Jeg havde altid regnet med, at når jeg blev ældre, ville Gud... -
- på en eller anden måde træde ind i mit liv.
Men det gjorde han ikke.
Jeg bebrejder ham dog ikke.
Hvis jeg var ham, havde jeg haft samme mening om mig, som han har.
Du ved ikke, hvad han tænker.
Jeg sendte onkel Macs pistol og skilt over til stationen. De røg på museum.
Fortalte din far dig nogensinde, hvordan onkel Mac endte sine dage?
Skudt ned på hans egen veranda ovre i Hudspeth County.
De kom syv eller otte mand. De ville have både det ene og det andet.
Onkel Mac gik tilbage til huset for at hente geværet.
Det havde de luret.
Han blev skudt i døråbningen.
Tante Ella kom ud og prøvede at standse blødningen.
Alt imens onkel Mac forsøgte at få fat i det gevær.
De sad bare der på deres heste og så ham dø.
Så sagde en af dem noget på indiansk, hvorefter de alle red væk.
Onkel Mac vidste, hvad klokken var slået, selvom tante Ella ikke vidste det.
Skudt gennem venstre lunge.
Og det var så det. Som man siger.
- Hvornår døde han? - 1909.
Nej, jeg mener... var det med det samme eller i nattens løb eller hvornår?
Det var vist den selvsamme nat. Hun begravede ham næste morgen.
Gravede i den stenhårde præriejord.
Så din situation er ikke ny.
Dette land er hårdt mod folk.
Man kan ikke standse, hvad der er på vej.
Tro ikke, det venter på dig.
Sådan foregår det ikke.
- Jeg vidste, det ikke var overstået. - Nej.
Jeg har ikke pengene.
De få penge, jeg havde, er brugt, og der er masser af regninger at betale.
Jeg begravede min mor i dag. Det har jeg heller ikke betalt for.
Det ville jeg ikke bekymre mig om.
Jeg trænger til at sidde ned.
Du har ingen grund til at gøre mig noget.
Nej. Men jeg gav mit ord.
- Gav du dit ord? - Til din mand.
Det giver ingen mening. Gav du dit ord til min mand, at du ville dræbe mig?
Din mand havde muligheden for at redde dig.
Men i stedet brugte han dig i forsøget på at redde sig selv.
Ikke på den måde. Ikke på den måde, du fremlægger det.
- Du behøver ikke at gøre det. - Folk siger altid det samme.
Hvad siger de?
De siger: "Du behøver ikke at gøre det."
Det behøver du ikke.
Bedre tilbud kan jeg ikke give dig.
Plat eller krone?
Jeg vidste, du var vanvittig, da jeg så, du sad der.
Jeg vidste præcis, hvad jeg havde i vente.
- Plat eller krone? - Nej.
Jeg vil ikke gætte.
- Plat eller krone? - Mønten har ingen magt.
Kun du har magt.
Jeg kom her sammen med mønten.
- Knoglen stikker ud fra Deres arm. - Jeg er okay. Lad mig bare sidde lidt.
Der er en ambulance på vej. Manden derhenne ringede efter den.
Er De okay? Knoglen stikker ud fra armen.
Hvad skal du have for skjorten?
Den får De sgu gratis.
Se lige den knogle.
Bind den for mig.
Bind den nu bare.
Jeg har intet imod at hjælpe folk. Det er mange penge.
Tag dem. Tag dem, og... I har ikke set mig.
- Jeg var allerede forsvundet. - Javel.
- Jeg skal også have en andel. - Det var sgu ikke din skjorte.
- Det var ikke derfor, vi fik dem. - Måske, men jeg mangler stadig en skjorte.
Måske rider jeg mig en tur. Hvad siger du til det?
Jeg skal jo ikke tilrettelægge din dag.
- Jeg mente, vil du med? - Nej, da. Jeg er ikke pensioneret.
Måske jeg hellere skulle hjælpe til her?
Helst ikke.
- Hvordan har du sovet? - Jeg ved ikke... jeg drømte.
Du har tid til at drømme nu. Spændende drømme?
Det er de altid, for dem der interesserer sig.
Ed Tom, jeg skal nok være beleven.
Okay. To drømme. Begge om min far. Det er besynderligt.
Jeg er 20 år ældre nu, end han blev.
Så han er på en måde yngre.
Nå men, den første husker jeg ikke rigtig, men...
Jeg skulle møde ham i byen, hvor han ville give mig nogle penge.
Dem mistede jeg vist.
I den anden var vi tilbage i de gamle dage.
På hesteryg gennem bjergene om natten.
Vi skulle gennem et bjergpas.
Det var koldt og snefyldt. Han red forbi mig uden at sige noget.
Han havde et tæppe svøbt om sig, og hans hoved var nedbøjet.
Da han red forbi, så jeg, at han medbragte ild i et horn.
Ligesom man gjorde i gamle dage. Ilden oplyste hornet.
Det havde næsten samme farve som månen.
Og i drømmen vidste jeg, at han drog i forvejen.
Han ville sætte et bål op midt i al mørket og kulden.
Jeg vidste, at når jeg nåede frem, så ville han være der.
Men så vågnede jeg.